Frue, Deres sønn tar med seg en gjest.
- En gjest? - Ja, en venninne.
Skal vi se... Gratieni med frue her...
Betta og Gregorio...
Jeg tenker vi sier her.
Mellom Edo og Delfina.
Det er bedre at hun sitter ved siden av Edoardo. Hun kjenner ingen her.
- Er Edo kommet hjem? - Nei, ikke ennå.
- Og konkurransen? - Han ble nr. to.
Nummer to? Snøen, bestefars fødselsdag -
- og Edo som taper en konkurranse! Tre begivenheter på samme dag!
Takk.
I år slipper vi kanskje Edos suppe. Hva sier du, Betta?
Søsteren din er i dårlig humør i dag.
- Hva kan jeg få til frokost? - Takk, Ida.
Han er senere enn vanlig. Han liker visst den jenta.
Hei, Anita.
- God morgen, Ida. - God morgen, Edoardo.
- God morgen, Liliana. - God morgen, herr Edoardo.
Der er du!
- Takk, mamma. - Mangler bare safran.
- Hvem er hun? - Vær snill. Hun er sjenert. Eva.
- Sett dem der. - Ida er sjalu.
Pakk deg inn, kjære. Det er kaldt.
- Edo tapte konkurransen. - Da får han mer tid til arbeidet.
God dag, god dag.
- Hvordan står det til, Ida? - Bare bra, takk. Og De?
- Takk skal De ha, kjære Ida. - Gratulerer med dagen.
- God dag. Hvordan går det? - Takk, bare bra. Og De?
Vi har hatt det bedre.
Husker du da de var små? Se, så store de er blitt!
- Bestefar! Bestemor! - Skatten min! Hvordan har du det?
- Jeg, da? - Gratulerer!
De er kommet.
- Når kom du hjem? - Jeg ble litt sen.
- Hvem tapte du mot i dag? - Mot noen jeg ikke kjente.
- Men jeg tapte ikke. Vi kom likt. - Bestred du ikke avgjørelsen?
Han fortjente å vinne.
Jeg snakket med broren din i morges. Synd du ikke var her.
Bestefar er i perlehumør.
- Hvem er Eva? - En Ugolini. Den fattige grenen.
For en snobb du er! Verre enn faren din!
- Til og med verre enn bestemoren din! - Gratulerer med dagen, bestefar.
Det har alltid undret meg at Tancredi ga Emma det som bryllupspresang.
Hvordan har det seg at du tapte konkurransen i dag?
- Juks! Det var juks! - Nei, hvorfor sier du det?
- Nei da. - Han var bedre enn meg.
- Umulig. Familien vår er uslåelig. - Sant nok!
Legen har bedt ham ta det med ro. Han kjemper så godt han kan.
Hjertet reagerer bra.
Han har bestemt seg.
Jeg er glad du tapte konkurransen.
Fra i dag av må du ha fullt fokus.
Jeg vil gjerne oppsøke Herzog & de Meuron.
- De stod bak Tate Modern. - Tate Modern?
Jeg vil be dem velge våre tjenester. Det vil sikre oss arbeid i årevis.
Er du sikker?
- Så vakker De er, frue. - Takk.
De kunne dra til Roma og leiligheten på Piazza Farnese...
- Hvordan går det her? - Bra.
Går det bra? Trenger du noe?
Visste du at Eva jobber i bokhandelen i Corso Magenta?
Nedenfor bestemor og bestefar? Jeg har aldri sett deg.
Jeg har ikke jobbet der så lenge. I kunstavdelingen.
- Hvor er Pierluigi? - Han kommer.
Takk.
Å nei! Ukha nå igjen! Edos yndlingsrett!
Den er nydelig! Akkurat som den skal være.
Heller midt i blinken enn litt på skjeve!
Fortell om konkurransen, Eva. De var der?
- Ja. Han som vant, er kokk. - Kjenner De ham?
Nei, men familien min eier bygningen der restauranten hans ligger.
- Beseiret av en kokk... - Det var urettferdig. Edo skulle vunnet.
Hvis De sier det, så...
Skal vi gå?
- Får jeg se? - Sammen med de andre.
Takk.
Vi går.
Kan jeg få alles oppmerksomhet?
Jeg har alle tegningene til barnebarnet mitt på veggen.
Når hun blir en berømt malerinne, skal jeg ta betalt for å vise dem frem.
Men hva er dette?
Jeg har tatt det i Giardini Hanbury. Nå vil jeg gå over til fotografering.
Jeg liker det. Det er vakkert.
Jo da. Jeg liker det òg.
- Jeg ble bare litt overrasket over nyheten. - Jeg tviler nå på at han likte det...
Du skylder meg fremdeles en tegning.
Kom hit, da.
Takk.
Til deg!
Tusen takk.
Kjære venner!
Jeg vil ikke dø.
Og jeg kommer ikke til å dø så lenge firmaet lever videre -
- i samme ånd som jeg skapte det.
Familiens formue er et resultat av fabrikken.
Hver murstein, hver mann, hvert tekstil-
- vitner om hva vi har vært.
Vårt familienavn har satt sitt preg på hele landets historie.
Under og etter krigen har vi dekket behovene -
- med kontinuerlig virksomhet ved vår fabrikk.
Selskapet Recchi ble til. Recchi vil overleve alt.
Tiden er inne for at jeg skal trekke meg tilbake -
- og utnevne min etterfølger.
Min sønn har alltid levd opp til mine forventninger.
Det har jeg visst siden han var nyfødt.
Takk, Tancredi, for at du har vært den sønnen jeg ønsket, -
- og for å ha skapt en vidunderlig familie.
I dine barn ser jeg de egenskapene som vil gi dem et rikt liv, -
- slik mitt eget liv har vært.
Barnebarnet mitt valgte akkurat i dag for å bryte familiens idrettstradisjon.
Altså...
Jeg har bestemt meg for å overlate alt -
- til deg, Tancredi.
Og til sønnen din Edoardo.
Det må to menn til for å erstatte meg!
En skål for Tancredi og Edoardo!
For familien Recchi!
Kom hit, seierherre. Kom hit.
Gå ned i kjelleren og hent to flasker fra 49.
- Ja? - Pakke til Edoardo Recchi.
- Kan De gi meg den? - Jeg vil helst gi ham den personlig.
Et øyeblikk.
Vær så god.
- Følg gangveien til inngangsdøren. - Takk.
- Gratulerer! - Ha meg unnskyldt. La meg ta det, Ida.
Hva gjør du her?
Er det kokken som slo Edo?
Ikke stå der ute i kulden. Kom inn.
- Det virket riktig å gi deg en gave. - Gave? Til meg?
- Du vet ikke lenger om du vant i dag? - Du kjempet godt.
Kom inn. Det er en spesiell kveld for familien.
Nei, helst ikke. Takk.
- Som du vil. - Jeg har bakt en kake til deg.
Jeg er kokk, vet du.
Mamma! Kom hit, mamma. Jeg vil vise deg noe.
- Dette er Antonio. - God aften.
Se hva han har laget til meg.
Rene mesterverket! Han har bakt den selv. Det var Antonio som slo meg.
- De må gjerne bli. - Nei, ellers takk.
- Skal du ikke gå, mamma? - Jo, vennen min.
Hvor ble det av Edo? Jeg ba ham om noe.
Ida!
Jeg må gi bestefar disse flaskene. Pass på at han ikke går.
- Skal kaken i kjøleskapet? - Det er ikke så farlig.
NOEN MÅNEDER SENERE
- God dag. - Hvordan går det med Edo?
- Bare bra, takk. - Kun blazeren?
Ja, kun den.
- Jeg fikk fjernet flekkene som var her. - Så fint.
Denne er Deres. Et øyeblikk, bare...
Jeg fant denne og reddet den fra vaskemaskinen i siste øyeblikk.
- Takk. På gjensyn. - På gjensyn.
"Å være to er vakkert som å være én. Vi må avgjøre om vi er modige."
Det er fra en sang en venninne anbefalte. Det er henne det er bilde av.
Hun heter Angaharad.
"Dette kan jeg bare si til deg, Edo. Det er bare du som er glad i meg som jeg er."
"Jeg har vært sammen med en jente."
"Gregorio ringer fremdeles. Han later som om han ikke forstår."
"Kanskje han virkelig ikke gjør det."
"Jeg vet ikke om jeg får se henne igjen, men det var så vakkert."
"Men det er ikke henne jeg er forelsket i. Jeg elsker Angaharad."
"Jeg vet ikke hva hun syns om meg. Ikke engang om hun liker jenter."
"I dag fikk jeg henne til å le."
Antonio?
- Hei, Tommy! - Endelig kom du!
Du sa at utsikten var fantastisk...
Men her ser man ingenting!
Du har rett. Her har man det virkelig bra.
- Det ligger ikke litt avsides? - To timer med bil...
Du har rett.
Jeg skal ha fest hjemme for å feire Evas bursdag.
Jeg vil fri til henne.
- Du sier ingenting? - Gratulerer.
- Vis litt glede! Jeg skal gifte meg! - Det var hyggelig. La oss skåle, da.
Gratulerer.
Smak på denne. Aubergine og hylleblomst.
Hylleblomstekstrakt herfra. Lager jeg noe sånt i restauranten, blir far faen så sur.
Han prøver ikke å forstå hva jeg driver med. Er bare opptatt av regnskapet.
Se for deg en restaurant her! Folk burde slite litt for å smake på maten min.
- Smaken i fokus. Enkelt, som her. - Sett i gang!
Han ville aldri sagt ja til det.
- Har du prøvd å snakke med ham? - Det er å ta seg vann over hodet.
- Jeg skal overtale ham. - Som om det var enkelt.
Hjelp meg litt, da. Kom igjen!
Ber du meg hit for å sette meg i arbeid?!
- Hvordan har du det? - Takk, bare bra.
- Hvordan går det? - Jeg er så glad for at du ble hos oss.
Jeg også. Hun er i elendig humør.
Selv om hun har vunnet i lotto! Hadde jeg hørt på henne!
- Du også? - Jeg holder henne med selskap.
Å komme i begravelse er ikke nok! Hun skrev at hun delte min sorg!
Mannen min var bare min! Det som har skjedd uten meg, spiller ingen rolle!
- Emma! - Andrea.
Hun er gretten! Jeg har en telefon- konferanse med din mann om ti min.
Takk, Emma.
I går ringte Tancredi meg fra London.
Han skal ta noen viktige beslutninger.
Det var som å høre faren hans. Med alderen er han blitt stadig mer lik ham.
Elisabetta? Hun ringer aldri.
Hva driver hun med?
Hun trives på skolen hun har valgt.
Hun er veldig opptatt med studiene. Hun ville komme på festen i kveld.
- Liker du henne? - Hvem?
- Venninnen til Edo. Ugolini-piken. - Eva? Hun er hyggelig.
Og han later til å ha det bra med henne.
Det skulle ikke undre meg om de kommer med en kunngjøring snart.
Et praktfullt bryllup for henne og familien.
Bryllup... 36 på Milano, ikke sant?
La oss holde fast ved familietradisjonen. Gi henne dette fra meg.
Takk.
Sett dem der, Gino.
- Her går det unna! - Vi er nesten ferdige.
Kokken har stått på kjøkkenet i to timer.
Mamma! Hva gjør du her?
Du husker vel Antonio? Dere møttes på bestefars bursdag.
- Morn. - Morn.
Unnskyld meg...
Jeg forelsket meg etter å ha smakt på maten hans!
- Lager De alt sammen alene? - Nei, Franco hjelper til.
Russisk salat.
- Hvorfor prøver du ikke? - Nei...
- Moren min er en utmerket kokk. - Prøv. Det er ikke vanskelig.
- Det ser farlig ut. - Nei da.
Vær bestemt.
Jeg skal hjelpe Dem.
Og rundt...
- Hei, Franco. - Morn.
Så lekkert.
- Perfekt, hva? - Helt perfekt!
Kitiesch! Kitiesch!
- Kitiesch! - Ifigenia på La Scala.
Mamma!
Mamma! Du sov.
Det var sikkert lurt. Spørs om du får fred i natt.
- Savner du det? - Iblant.
Du vet...
Store ting er på gang.
- Kjærlighet. - Ha det.
- Hvordan går festen? - Veldig bra, frue.
Er De trett, Ida?
Nei, vi har vært med på verre enn dette. Og så er Edo så lykkelig.
Sett Dem litt her hos meg. Fortell hva som skjer.
Edo var hele tiden sammen med Eva. Bortsett fra når han prøvde -
- å rive kokkevennen bort fra koke- platene. Han setter ham høyt.
Enda godt herr Tancredi er i London. Han misliker slike tilstelninger.
- Skal jeg trekke for? - Ja takk.
Så De den lekre retten vennen til sønnen Deres sendte opp til Dem?
- Festen ble mye dyrere enn forventet. - Det var en nydelig kveld.
Edo var så lykkelig. Det var synd du ikke var der.
- Tror du han vil gifte seg med henne? - Moren din er sikker på det.
Det samme sier Elisabetta.
- Hvordan går det med Betta? - Bra. Hun var kanskje litt tankefull.
Jeg tror hun vil tilbake til Gregorio. Hun sa at du skulle hente henne i morgen.
- Ja, etter lunsj med Rori. - Jeg tok feil, må jeg innrømme.
London var et godt valg for henne. Hun trives der og virker mer motivert.
Jeg tror ikke Elisabetta går tilbake til Gregorio. Hun elsker ham ikke.
- Ida? - Ja?
Ta den.
Og hva betyr det?
- Hva mener Edo om salget? - Edo må forstå at vi ikke -
- kan bli værende i fortiden. Ifølge Gianluca er salg det eneste fornuftige.
Hva med ideen hans om restauranten?
Hans penger! Vet du hva jeg syns om fars beslutning?
Edo var ikke klar for å ta selvstendige avgjørelser på firmaets vegne.
Edoardo trenger fremdeles i aller høyeste grad rettledning.
Edos mor har bekreftet tre personer til klokken ett.
- Ja, jeg vet det. - Hvordan er hun?
- Fru Recchi? Er hun hyggelig? - Hyggelig og hyggelig...
Franco, kan jeg få sifongen?
Takk.
- Hva tar du for festen til Edo? - Ingenting. Det er en gave.
Baccalà alla livornese. Sett den på menyen.
Det har vi allerede gjort.
- Riesling Altenberg di Bergheim 1995. - Utmerket.
Første gang sønnen min fortalte om Emma, var på La Scala, på Sant'Ambrogio.
Du var fremdeles i Russland. Han sa han skulle gifte seg med -
- en kvinne som var enda vakrere enn meg. Jeg trodde naturligvis ikke på ham!
Skål for Recchi-fruene!
For en utmerket idé å dra hit. Edo gjør rett i å ha tro på vennen sin.
Jeg er redd de handler overilt.
De går for fort frem med restauranten.
Når man er veldig oppildnet, tenker man ikke alltid så klart.
Men Edoardo er seriøs.
Han vet hva han gjør.
Tuorlo d'uova marinert med crema di piselli og zucchiniblomster.
Santa Margherita-reker med caponata di verdure.
Marinara di pesce in foglie med sprø grønnsaker.
- Hvor kunne du tenke deg å bo? - Gjerne London. Det er et firma...
- God ettermiddag. - Antonio, dette er Edos bestemor.
- Emma kjenner du alt. - Hvordan smaker det?
Helt fortreffelig! Jeg har hørt om planene deres.
Spør meg gjerne vedrørende interiøret.
Takk, frue. Og takk for at dere kom.
Velkommen.
De virket fornøyd, ja.
Tror det.
Jeg laget reker til moren din.
Jeg vet at faren min bare hører på deg. Men jeg vil prøve å si det til ham, jeg.
Rori, unnskylder du meg et øyeblikk?
Forstyrrer jeg?
- Jeg ville takke Dem. De er svært dyktig! - Takk.
Risottoen, rekene, grønnsakene... Det var praktfullt, alt sammen!
- Jeg dyrker grønnsakene selv. - Å? Hvor da?
På landet utenfor San Remo. Der vi skal drive restauranten med sønnen din.
Hvordan kommer De fra?
Jeg tar den, Franco...
Jeg drar ned på torsdag når vi stenger og rekker tilbake før vi åpner igjen.
- Vi ses. - Bare hyggelig.
Her er jeg.
Mamma! Mamma! Bestemor!
Hei! Så vidunderlig!
Hei!
- Gikk reisen fint? - Ja da.
- Hvordan har du det? - Bare bra.
Betta! Betta!
- Hei. - Hva gjør du her?
Men... Hva har du gjort?
- Ha det, Gregorio. - Men...!
Skal vi gå?
Jeg er lei for at jeg ikke kom på festen til Eva.
Edo er gal etter Antonio, hva? De vil åpne restaurant sammen.
Han vil møte meg i San Remo på vei til Nice.
- Til utstillingen din? - Ja.
- Kan jeg fortelle deg noe, mamma? - Ja, selvfølgelig.
Det er pga. henne jeg gjorde det slutt med Gregorio.
Det var ikke noe innfall. Jeg er helt sikker.
- Liker du henne? - Hun er vakker.
Veldig vakker.
Jeg ville ikke si noe til pappa. Ikke til Gianluca heller. De ville ikke skjønt det.
Så nydelig hun er her.
Kan du ikke bli med meg til Nice?
- Kanskje. - Så kan vi være litt sammen.
Skal det være noe å drikke?
Kan du ikke bli med til Nice? Så gjør vi en befaring før utstillingen.
Vi drar tirsdag. San Remo, på vei til Nice. Bli med.
- Hva skal du gjøre når vi er i London? - Jeg dyrker grønnsakene selv.
Hun heter Angaharad og er læreren min.
Vi kan ikke holde fast ved fortiden.
- Edoardo vil forstå det. - Savner du Russland?
Der sønnen din og jeg skal åpne restaurant.
San Remo, på vei til Nice.
Edo, vennen min. Jeg er utenbys.
Jeg bestemte meg for å dra til Nice. Til Betta.
Nei, ikke si noe til henne.
Jeg ringer deg senere.
- Jeg kommer straks, frue. - Takk.
Fru Recchi?! Hva gjør De her?
Jeg skal treffe Betta.
Å ja, utstillingen i Nice. Edo nevnte det.
- De, da? - Restauranten er stengt i dag.
Ja, nettopp. Torsdagen, landsbygda, grønnsakene...
Kan De ikke bli med, hvis De ikke er for opptatt?
Bare en liten avstikker, så får De se hvor restauranten skal være.
Edo har allerede vært der noen ganger.
Ja vel.
Bilen står her borte.
- Er De født her? - Nei, ikke jeg, men faren min er det.
Det var her jeg begynte å lage mat da jeg var liten.
Jeg elsker å lage mat, men er ikke så flink som Dem.
- Edo snakker støtt og stadig om Dem. - Og han om Dem til meg!
Han blir glad for at De kom.
Kan du ikke rusle deg en liten tur, så ses vi senere?
Så deilig det lukter! Ida!
Jeg har laget minestra di farro.
Kan De ikke spise middag med meg i kveld?
Jeg blir urolig av å være i det tomme huset.
Takk, men De vet at jeg har mine rutiner og vaner.
- De kan endres. - Nei, nei.
- Sønnen Deres ringte. - Hva sa han?
Han ville høre om De kom innom fabrikken for å hilse på før han dro.
Ha det, vi ses om en halvtime.
Hei, Eva.
Vi har sagt opp altfor mange. Vi har ansvar for dem.
Tenk på familiene deres. Bestefar ville aldri tillatt det.
Bestefar ville gjort det samme. Han gjorde det som gagnet firmaet.
Det er ikke sant! Han satte alltid navnet, tradisjonene og verdiene foran alt annet!
Her.
Bestefar hadde ingen skrupler med å gjøre forretninger med fascistene.
Mot slutten av krigen lot han som ingenting og utnyttet jødiske arbeidere.
Sånn er Recchi-familien.
Vi diskuterer alt i London. Det er altfor mye som går i gal retning.
Jeg blir alltid så glad over å komme hit.
Som barn kom jeg hit til kantinen med bestefar. Han satte seg blant arbeiderne.
Han likte å formidle at han var en av dem.
Tiden går. Ting endrer seg.
Endelig, mamma! Her er alt pakket og klart.
I dag sendes alt til London. Kommer du innom?
Det var synd. Nei da.
Hvordan går det med deg?
Antonio!
Edo...
Jeg ville gi deg dette før jeg dro.
Faren din har signert og solgt oss halve tomta -
- og gitt oss tillatelse til å åpne restaurant.
Du virker ikke så veldig fornøyd?
Jeg ser på det, og så snakker vi om det når du er tilbake fra London.
- Hvis du ikke vil, må du bare si det... - Unnskyld, -
- men det er enkelte ting som gjør meg forlegen.
Hei, Edo.
Vi skal ha en forretningsmiddag hjemme, og faren min vil at du skal stå for den.
Moren min ringer deg om det.
Ring når du har lest det.
Liker du den platen?
Hei hei. God dag. En Chinotto, takk.
- Skal bli. - Takk.
Og så var det middagen...
Hva tenker du? En ligurisk meny?
Du glemte igjen denne i bilen.
En gang fortalte Edo om den retten du lager til ham.
Kjempevanskelig, sa han.
Ukha.
Oucha?
Ukha.
Det trengs en elv og noen som har fanget mange fisk.
Mange forskjellige typer.
Det aller viktigste er at -
- kraften til slutt er helt klar.
Man skal kunne se gjennom den.
Da jeg kom til Milano, sluttet jeg å være russer.
For meg var det for mye av alt. I gatene, i butikkene...
Jeg måtte lære å være italiener.
Tancredi samlet på kunst og kom til Russland for å finne skatter.
Faren min var restaurerer, og Tancredi kom hjem til oss.
En dag inviterte han meg ut.
Han var sjenert og snill.
Vi kjørte rundt i drosje til morgenkvisten.
Og så elsket vi. Han tok meg med til Milano.
Jeg dro aldri tilbake til Russland.
Når jeg hadde hjemlengsel, laget jeg mat. En dag laget jeg en suppe -
- som bestemoren min hadde lært meg: ukha.
Edoardo som var 6 år gammel, likte den så godt -
- at han hele tiden ba meg lage den.
Edo elsker det Russland som bor i meg.
Emma!
Det er ikke det jeg egentlig heter engang.
Tancredi ga meg det navnet.
Og hva heter du egentlig?
Det vet jeg ikke lenger.
Hjemme kalte alle meg Kitiesch.
- Kitiesch. - Kitiesch. Si det. Kitiesch.
Vi lever i en stor verden. Vi må gjøre den bedre.
Fattigdom og fortvilelse gir grobunn for usikkerhet og fundamentalisme.
Det gjør også uansvarlige og grådige spekulanter.
Målet er å forandre verden gjennom gode handlinger.
Dere skapte arbeidsplasser der det ikke fantes noen.
Dette var utvikling. Utdanning.
Skjønnhet. Håp.
Utfordringen nå blir å videreføre Recchi-navnet.
Vi kom hit for å diskutere en overtakelse.
Men jeg har et forslag.
Selg.
Herr Kubelkian, jeg respekterer ditt syn og takker for de vennlige ord, -
- men jeg er nødt til å bryte inn. Recchi-selskapet er ikke til salgs.
Jeg snakker om å gjøre familie- navnet til en global merkevare.
Selge og reinvestere verdiene kan gjøre verden til et bedre sted.
Dere kan opprette en stiftelse i din bestefars navn.
- Ikke nevn min bestefar! - Edoardo!
Bestefaren din var en stor mann. Nå må vi se fremover.
Vår plan inneholder fire punkter.
Fra salget til opprettingen av et finansieringsselskap.
Er eiendomsmarkedet i Østen med? Dere kan samarbeide med Russland.
Pappa!
Hva er det, Edo?
Gianluca tok meg med på Atlantique. Jeg ville ta igjen og gå på Electrelane-konsert!
Du skulle sett ham! Midt i en gjeng elleville lesber tok han helt av!
Betta. Det er over. Vi selger alt.
Vi blir stadig rikere.
Kom her.
- Takk. Hadde det ikke vært for deg... - Ikke takk meg.
Jeg gjorde det av egoistiske grunner.
Når du er lykkelig, har jeg det bedre.
Er du lykkelig? Lykkelig sier man ikke, for det ordet gjør en bare trist.
Og hvorfor er ikke du lykkelig?
Edo! Hva er det? Er det noe galt?
- Gi den til mamma. - Ja visst.
Antonio?
Du er fin med kort hår.
Har du snakket med Edoardo? Da vi kom tilbake, virket han... lettet.
Jeg tror det er veldig viktig at vi står samlet.
- Unnskyld, du så på. - Det er ikke så farlig.
Jeg er trøtt.
Liliana! De er kommet. Kom ut og hjelp til.
- God dag, frue. Trenger De hjelp? - Ja takk, gjerne det.
Antonio! Du bare forsvant uten å si noe.
- To lovende, unge menn. - Dette er min kone.
Gleder meg.
Ingeniør Tavecchia.
- Hvor er du fra? - Milano.
Shai... Min kone Emma.
- God aften. - Gleder meg.
Mamma, dette er Shai Kubelkian.
God aften. Rori.
Beatrice Tavecchia.
- Andreas kone. - Gleder meg.
Vil du ikke sette deg?
- Du har en vakker familie. - Takk.
- Your husband tells me you're Russian. - Tancredi har fortalt at du er russisk.
Jeg er indisk og amerikansk. Må ikke forveksles med amerikansk indianer.
Det ville jeg aldri gjort.
Det skjer. Jeg har vært i Russland flere ganger.
- Snakker du russisk? - Å nei, men jeg kan lese russisk.
- Gogol, Dostojevskij, Tolstoj... - Du verden...
Det var ingen som mislikte kvinner mer.
Kan jeg få et ord med deg?
Så vakker du er.
- Jeg vil du skal være lykkelig. - Jeg er det. Takket være deg.
Og Antonio, og moren min. Og ham. Eller henne.
- Men de har et hjerte av stein. - Unnskyld meg...
Mamma! Mamma!
- Vet Edo at du har laget hans suppe? - Nei, det vet han ikke.
Han blir glad for det.
- De har flotte gutter. - Takk.
Jeg var heldig som traff Gianluca. Uten ham hadde det ikke blitt noen avtale.
Han forstår at verden går videre, og at endringer må til.
Man må bare endre måten å se ting på.
Ta krig f.eks. Det kan føre til utvikling.
Dersom verdier som skapes her, dirigeres til motstanderen.
Kapital er demokrati.
... en kjole lik din mors...
... kapital er demokrati...
Dersom verdier som skapes på den ene siden, -
- dirigeres til motstanderen...
Kapitalismen er demokrati.
Skatt?
Takk, mamma.
Jeg går. Bli sittende.
Dere får unnskylde... Et eksempel på russisk temperament. Edo og moren...
Vent! Stans!
Vent på meg!
Hør på meg! Edo!
Vi kan snakke om det!
Se på meg. Jeg er her!
- Hør... - Du lyver!
Du er blitt som Gianluca, pappa og Antonio! Du har tatt alt fra meg!
Du har til og med gitt bort suppen vår! Jeg ville si noe til deg... Men nei!
Jeg vil ikke ha mer med deg å gjøre!
Jeg er her hos deg!
- Edo! - Ikke rør meg!
- Antonelli. - Recchi.
Jeg har dårlige nyheter.
Sønnen Deres pådro seg en alvorlig hodeskade.
En blodansamling presset på hjernen og måtte fjernes.
I fallet fikk Edoardo også en kraftigere og mer alvorlig blødning.
Edoardo kom aldri til bevissthet.
Jeg tror ikke han led.
Jeg er lei for det.
Jeg tar dere med til ham.
Kitiesch...
Emma!
Emma! Emma!
Emma!
Frue?
De må våkne.
Jesus Kristus, du som lå tre dager i graven, -
- har med oppstandelsens håp opplyst graven -
- for alle som tror på deg.
Måtte vår bror Edoardo hvile i fred -
- frem til den dagen du, som er oppstandelsen og livet, -
- lar ditt åsyns lys skinne på ham -
- og lar ham skue himmelrikets prakt.
Du, som hersker og styrer i all evighet.
Amen.
Gi ham evig hvile, Herre.
Måtte evig lys skinne på ham. Hvil i fred. Amen.
Gi ham evig hvile, Herre. Måtte evig lys skinne på ham.
Hvil i fred. Amen.
Emma.
Du kjenner meg ikke lenger.
Skatt, vær så snill...
Nå må vi ikke miste hodet.
Vi må prøve å komme gjennom dette.
Sammen.
Jeg elsker Antonio.
Du fins ikke.
Frue!
Ja, ja...!
Betta...